‫"אני, טומה קאמיג'ו,‬ ‫שבילה חופשת קיץ דרמטית ואקרובטית,‬
‫לא הספקתי לגעת בשיעורי הבית שלי כלל.‬
‫למרות זאת,‬ ‫גילמתי את תפקיד החבר של מיסאקה‬
‫ונלחמתי בקוסם.‬
‫לאחר חצות ליל ה-31 באוגוסט,‬ ‫כשלא ציפיתי לזה כלל,‬
‫היה לנו קרב קשה.‬
‫- פקודה אחרונה -‬
‫"מאז הקרב נגד קאמיג'ו‬
‫נראה שאני כבר לא הכי חזק באקדמי סיטי.‬
‫למרות העובדה שאני ברמה חמש‬
‫ושהיכולות שלי לא השתנו כלל.‬
‫לא חשוב כמה פעמים אני מוכיח זאת,‬
‫התוויות שהטיפשים האלה שמו עליי‬ ‫פשוט לא יורדות.‬
‫מה לכל הרוחות השתנה בי?‬
‫משהו שונה.‬
‫אני יודע שמשהו השתנה.‬
‫אבל מה השתנה?‬
‫מה זה?‬
‫אני ארחיק ממני רעשים סתמיים.‬
‫אה? מה השמיכה המרחפת הקטנה הזאת אומרת?‬
‫אופס! ‬
‫"טוב, חוסר התגובה המוחלט הזה מרענן למדיי.‬
‫אבל בשביל מישהו שמתעלם ממני בכוונה,‬
‫אתה הולך בקצב רגיל.‬
‫אני תוהה אם אתה מוזר אמיתי,"‬
‫מטה מיסאקה את ראשה.‬
‫איזה קשקוש!‬
‫"מיסאקה מפגינה את נוכחותה בעוז‬ ‫כבר זמן מה,‬
‫ואתה מכחיש זאת לגמרי?"‬ ‫-אה?‬
‫רגע. אמרת "מיסאקה"?‬
‫"אה! הכירו בנוכחותי סוף סוף!"‬
‫משבחת מיסאקה את עצמה‬
‫היי, את...‬
‫תורידי את השמיכה ותראי לי את הפרצוף שלך.‬
‫מה? קצת נועז מדי‬ ‫להגיד לאישה להוריד בגדים ברחוב!‬
‫למעשה, זה מטורף...‬
‫אה?‬
‫"המספר הסידורי שלי הוא 20001‬
‫ואני נוצרתי כאחרונת 'האחיות'.‬
‫הקוד נקרא גם 'פקודה אחרונה'‬
‫והיו אמורים להשתמש בי בניסוי,"‬
‫מקטרת מיסאקה.‬
‫אני מבין.‬
‫"אבל הניסוי בוטל‬
‫וזרקו אותי מהאינקובטור.‬
‫לכן אני קטנטונת."‬
‫מיסאקה...‬
‫היי, אתה מקשיב?!‬
‫אז מה אני אמור לעשות?‬
‫"יש לך קשר לעורכי המחקר.‬
‫אני תוהה אם תוכל ליצור איתם קשר,"‬
‫חושבת מיסאקה.‬
‫לכי למקום אחר.‬
‫"יש! תגובה מיידית, דחייה אדירה!"‬
‫צורחת מיסאקה, נואשת מעט.‬
‫אבל אין מקום אחר ללכת אליו,‬
‫אז מיסאקה לא יכולה לוותר.‬
‫"תודה שאתה נותן לי להישאר!"‬ ‫אומרת מיסאקה מראש.‬
‫"איזה חדר הוא שלך?" שואלת מיסאקה.‬
‫חדר 304.‬
‫"שלום!" מפגינה מיסאקה נימוסים.‬
‫מי זה שם?‬
‫"נראה שזה החדר של מישהו אחר!"‬
‫מיסאקה מתרגזת!‬
‫"מה המספר של החדר שלך?"‬
‫מנסה מיסאקה לשאול.‬
‫חדר 307.‬
‫שלום!‬
‫אני לא הזמנתי משלוחים.‬
‫"למה אתה כזה רשע?"‬
‫שואלת מיסאקה באכזבה.‬
‫היי, מה זה?‬
‫"וואו! זה נורא!"‬
‫נותרת מיסאקה ללא מילים.‬
‫איזה קשקוש!‬
‫"אה, אתה לא צריך לדווח על זה למשטרה‬ ‫או לוועדה למוסר הציבור?"‬
‫מתחילה מיסאקה לחטט.‬
‫מה כבר אפשר לעשות?‬
‫אולי יהיה בטוח יותר שתישני ברחוב ולא כאן.‬
‫"למרות זאת, אני רוצה להישאר כאן,"‬
‫מתחננת מיסאקה.‬
‫אה? למה?‬
‫"אני רוצה להיות עם מישהו,"‬
‫מיסאקה...‬
‫איך שאת רוצה.‬
‫"אני אומרת לך, על כל מקרה.‬
‫אסור לתקוף אותי כשאני ישנה!"‬
‫מיסאקה...‬ ‫-תיכנסי למיטה!‬
‫"הפרצוף שלך הופך לשליו מאוד כשאתה ישן,"‬
‫נדהמת מיסאקה.‬
‫את עדיין כאן?‬
‫בוקר טוב!‬
‫למעשה, אני צריכה להגיד "אחר צהריים טובים".‬
‫אני רעבה.‬
‫אם תכין ארוחת בוקר,‬
‫מעריך האושר של מיסאקה יעלה ב-30.‬
‫רק לא נראה לי שהמטבח הוא בכיוון הזה.‬
‫הוא נראה כמו משהו כזה?‬
‫"אני ציפיתי לראות 'מאיץ'‬
‫שהוא טיפוס ביתי ולובש סינר באופן מפתיע,"‬
‫מתלוננת מיסאקה.‬
‫רגע!‬
‫- "ג'וליאן"‬ ‫בית קפה מסעדה -‬
‫"זה צבע השיער הטבעי שלך?"‬
‫שואלת מיסאקה.‬
‫אני לא יודע את הפרטים.‬
‫הפיגמנטים נועדו להגן על הגוף‬ ‫מקרניים אולטרה סגולות.‬
‫אבל אני מחזיר את כל הקרניים‬ ‫האולטרה סגולות הלא נחוצות,‬
‫כך שהגוף שלי לא צריך פיגמנטים.‬
‫"הייתה סיבה!"‬
‫מפתיעה מיסאקה.‬
‫נו, באמת...‬ ‫-מעניין אם כדאי לי לקחת...‬
‫פיצה, המבורגר, ספגטי או קארי?‬
‫זה... אאו אמאי.‬
‫- חנייה --‬
‫מה הוא עושה כאן?‬
‫"על מה אתה מסתכל?" שואלת מיסאקה.‬
‫תזכרי את המטרה הכי חשובה שלך!‬
‫אה? היא לאכול ארוחת בוקר,"‬
‫משיבה מיסאקה מיד.‬
‫בבקשה.‬
‫"זה האוכל החם הראשון שלי אי פעם!"‬
‫מתרגשת מיסאקה.‬
‫איזה קשקוש.‬
‫מה הבעיה? את לא אוכלת.‬
‫"אני רוצה לברך על האוכל,"‬
‫מבקשת מיסאקה.‬
‫באמת? איך שאת רוצה.‬
‫איטאדאקימאסו!‬
‫"זה כל כך טעים", מעריכה מיסאקה.‬
‫אה? אלה רק סוגי אוכל קפואים,‬ ‫או מיובשים בהקפאה.‬
‫"טעים זה טעים.‬
‫וכשאוכלים ביחד עם מישהו, ההרגשה שונה,"‬
‫מביעה מיסאקה רוחניות.‬
‫כמה שאת נאיבית...‬
‫את יודעת מה עשינו לכן, נכון?‬
‫"ברור שאני יודעת, כי אני מחוברת‬ ‫לכל המיסאקה באמצעות גלי מוח,"‬
‫אומרת מיסאקה.‬
‫אז איך את יכולה להיות כל כך אדישה?‬
‫"למדתי את הערך שלי," מצהירה מיסאקה.‬
‫אה?‬
‫אפילו אם מיסאקה אחת תמות,‬
‫רשת המיסאקות לא תיעלם אף פעם.‬
‫אבל גם לחייה של מיסאקה אחת יש ערך."‬
‫"יש רק 'את' אחת בעולם! "‬
‫"גיליתי שיש מישהו שיבכה אם אני אמות.‬
‫אז אני כבר לא אמות.‬
‫אף אחת מאיתנו לא צריכה למות,"‬
‫חושבת מיסאקה.‬
‫"לולא אתה, לא היו מתכננים את הניסוי,‬
‫ומיסאקה לא הייתה נולדת."‬
‫אומרת מיסאקה בהערכה.‬
‫בהערכה?‬
‫את רצינית?‬
‫זה לא ישנה את העובדה‬ ‫שטבחנו אתכן בשביל הכיף.‬
‫"זה לא נכון,"‬
‫טוענת מיסאקה.‬
‫"אתה לא באמת רצית להשתתף בניסוי,"‬
‫מסיקה מיסאקה.‬
‫איך את מסוגלת לומר את זה בכלל?!‬
‫אני המשכתי בניסוי‬
‫כי לא היה אכפת לי מהחיים שלכן!‬
‫זה כל מה שקרה!‬
‫"אתה דיברת עם מיסאקה‬ ‫המון פעמים במהלך הניסוי.‬
‫מה היה הטעם בזה?"‬
‫שואלת מיסאקה שאלה מתבקשת.‬
‫"למה את בורחת?‬
‫מנענעת את הישבן שלך באופן משונה.‬
‫זאת הזמנה בשבילי?‬
‫אני זה שכופה עלייך להשתתף בניסוי, אבל...‬
‫איך את יכולה להיות שלווה כל כך במצב הזה?‬
‫רציתי להרוג רק קצת זמן...‬
‫אבל זה חסר טעם.‬ ‫אני לא יכול לנהל איתך שיחה."‬
‫"כולן היו שיחות משונות,"‬
‫מנתחת מיסאקה.‬
‫עקרון התקשורת, הרצון לדבר עם מישהו,‬
‫הוא בגלל הצורך להתחבר למישהו.‬
‫אז אם כל מה שרצית היה ניסויים מוצלחים,‬
‫לא היה צורך בשיחה,"‬
‫טוענת מיסאקה.‬
‫איזה חלק במילים המטונפות האלו‬ ‫מוביל לצורך להתחבר לאנשים?‬
‫"כן, זה החלק המוזר השני,"‬
‫מרימה מיסאקה שתי אצבעות.‬
‫"כל המילים שלך למיסאקה היו פוגעניות.‬
‫כאלו שמרחיקות מהצורך להתחבר לאנשים.‬
‫אבל אם אמרת את המילים האלו‬ ‫בתקווה שיכחישו אותן...‬
‫תמיד אמרת את המילים‬
‫לפני הניסוי, כלומר, לפני הקרב,"‬
‫נזכרת מיסאקה.‬
‫"כאילו כדי לאיים על מיסאקה,‬
‫כאילו כדי לגרום למיסאקה לומר‬ ‫שהיא לא רוצה להילחם,"‬
‫אומרת מיסאקה.‬
‫"אף אחת מהמיסאקה‬ ‫לא הצליחה להבין את המסר שלך.‬
‫מה אם מיסאקה הייתה אומרת‬ ‫שהיא לא רוצה להילחם?"‬
‫מדברת מיסאקה על אפשרויות העבר.‬
‫מספיק.‬
‫היי!‬
‫"הגוף שלי עדיין לא הושלם.‬
‫לכן אני לא אמורה להיות‬ ‫מחוץ לאינקובטור עדיין,"‬
‫נאחנת מיסאקה.‬
‫"הסתדרתי עד עכשיו.‬
‫לכן חשבתי שאהיה בסדר,"‬
‫מיסאקה...‬
‫היי.‬
‫"אה, אתה הולך לאן שהוא?"‬
‫שואלת מיסאקה.‬
‫עדיין נשאר אוכל.‬
‫כן. עבר לי התיאבון.‬
‫"אני מבינה.‬
‫גם אני רציתי להגיד 'גוצ'יסוסאמה'",‬
‫נאנחת מיסאקה.‬
‫באמת?‬
‫חבל מאוד.‬
‫למה באתי הנה?‬
‫היי.‬
‫אה. ברוך שובך.‬
‫אין צורך לשבור את הדלת.‬
‫התעודה המזהה שלך תקפה למשך 90 ימים נוספים.‬
‫כבר שברתי אותה.‬
‫באמת?‬
‫את אוהבת להיות קבורה בנתונים‬ ‫במשך כל היום בחדר כזה?‬
‫לא.‬
‫אני רוצה לקבל את הידיים שלך בהשאלה,‬ ‫אם אפשר.‬
‫אל תעשי את זה.‬
‫היי, יושיקאווה.‬
‫איזה מהם הוא המדריך‬ ‫על שינויים בדגימות של "האחיות"?‬
‫ואני אקח את הציוד שלך בהשאלה.‬
‫אל תשאלי למה.‬
‫ראי את זה כשכר שלא שולם לי‬ ‫לאחר שהניסוי בוטל.‬
‫מה קורה?‬
‫הבחנתי בזה רק לפני כמה שעות.‬
‫כרגע, אני עדיין עדיין בודקת את הבאג‬ ‫שבנתוני האישיות שלהן.‬
‫אז איך אתה ידעת?‬
‫אולי אני צריכה לקרוא לו וירוס, ליתר דיוק.‬
‫רגע. על מה את מדברת?‬
‫כנראה שלא סיפרתי לך‬
‫על הדגימה המיוחדת ששמה "פקודה אחרונה".‬
‫הילדה הזאת... מיוחדת?‬
‫"הילדה הזאת" אה?‬
‫ראשית, היא לא נוצרה בשביל הניסוי.‬
‫אבל הן נוצרו כדי שאני אהרוג אותן, נכון?‬
‫כן.‬
‫כמה קרבות היית אמור לעבור‬ ‫כדי להשלים את הניסוי?‬
‫בדיוק 20,000.‬
‫"המספר הסידורי שלי הוא 20001‬
‫ואני נוצרתי כאחרונת 'האחיות'".‬
‫כן. היא דגימה שלא הייתה נחוצה‬ ‫בשביל התרחיש של הניסוי.‬
‫"פקודה אחרונה"‬ ‫היא נקודת הפיקוד של רשת המיסאקה.‬
‫אנחנו השארנו אותה לא שלמה,‬ ‫למען המטרה הזאת.‬
‫שמרנו אותה כאן בסוד‬ ‫אפילו לאחר שהניסוי הסתיים.‬
‫אבל מישהו דרס את המוח שלה עם תוכנה זדונית.‬
‫הפעולה שנועדה למנוע זאת הייתה בריחתה.‬
‫זה היה לפני שבעה ימים.‬
‫זמן ההפעלה הצפוי של הווירוס‬
‫הוא הלילה בחצות, ה-1 בספמטבר.‬
‫אם הוא יופעל,‬
‫כל "האחיות" יידבקו בו וייצאו מכלל שליטה.‬
‫ואז איש כבר לא יוכל לעצור זאת.‬
‫מה התוכן של הווירוס?‬
‫אולי מתקפות אקראיות על בני אדם.‬
‫ומי שעשה את זה הוא מחרחר מלחמה,‬ ‫או תעשיית הנשק?‬
‫זה אאו אמאי.‬
‫חוקר לשעבר בפרויקט "האחיות".‬
‫איש לא יודע יותר ממנו‬
‫על נתוני האישיות של "האחיות".‬
‫ראיתי אותו קודם.‬
‫מה?‬
‫בכל אופן,‬ ‫איך אני יכול לעצור את הווירוס שבמוח שלה?‬
‫אני חוקרת את זה כרגע.‬
‫אבל אם לא אצליח למצוא פתרון לפני המועד,‬
‫הילדה הזאת...?‬
‫כן.‬
‫נהיה חייבים לטהר אותה.‬
‫אני משתדלת שזה לא יקרה.‬
‫וכמובן, גם אתה יכול לעשות משהו.‬
‫אני האדם שהרג כמעט 10,000 אחיות!‬
‫איך נבל כמוני יכול להציל מישהו?‬
‫התשובה שלי היא שאנחנו אלה שתכננו את זה.‬
‫אם היינו יכולים למצוא דרך‬
‫לפתח את רמה שש מבלי להשתמש ב"אחיות",‬
‫לא היית נאלץ להרוג איש.‬
‫את מצפה ממני לסמוך עלייך ולציית לך‬ ‫רק בגלל המילים האלו?‬
‫אני לא אכריח אותך, אם אתה לא רוצה.‬
‫יש שני דברים שאתה יכול לעשות כעת.‬
‫אחד הוא לתפוס את אאו אמאי‬
‫ולהכריח אותו לספר לך‬ ‫מהו המנגנון של הווירוס.‬
‫השני הוא להביא את "פקודה אחרונה",‬ ‫שנמצא בה הווירוס הלא מאותחל, לידינו,‬
‫ולהחזיר אותה לאינקובטור.‬
‫מאחר שנראה שאתה מכיר את שניהם,‬
‫אני לא חייבת להסביר, נכון?‬
‫הנה המידע עליהם וכמה מסמכים.‬
‫בחר איזה שתרצה.‬
‫למרות שאולי אתה טוב יותר בהרס מאשר בהגנה.‬
‫נראה לי שזה נכון.‬
‫כל אחד היה יודע באיזה מהם לבחור.‬
‫יש מעט מאוד זמן עד הפעלת הווירוס.‬
‫"מאיץ" חושב על אמצעים נואשים.‬
‫האם יקרה לו נס?‬ ‫לו, שאינו חדל להיאבק בגורל?‬
‫הפרק הבא, "קוד וירוס".‬
‫כשמדע פוגש בקסם... הסיפור מתחיל!‬
‫תרגום כתוביות: עמוס דיאמנט‬